Petrean+Doina-Minodora

=PETREAN DOINA MINODORA=

PĂMÂNTUL - O ENTITATE COSMICĂ
SISTEMUL SOLAR CE ESTE SISTEMUL SOLAR? o formă de organizare a materiei în univers : -Soare -planete -sateliţi -comete -meteoriţi -radiatii cosmice -prafuri,gaze ...

Soarele o stea de marime mijlocie o pitică galbenă format din –nucleu -atmosferă solară-fotosferă -cromosfera - coroana Structura Soarelui in imagini Structura soarelui soarele



PLANETELE SISTEMULUI NOSTRU SOLAR Corpuri cereşti ce gravutează in jurul soarelui ,fară lumină si căldură proprie prezentarea acestora in funcţie de dispunerea faţă de soare Imagini cu planetele SATELIŢII SATURN Corpurii reci ce gravitează in jurul planetelor şi soarelui Au dimensiuni mai mici decât planetele in jurul cărora gravitează LUNA- caracteristici Suprafaţa Lunii este acoperită de cratere. Aceste createre s-au format in urma impactului cu meteoriţi uriaşi si asteroizi mici,cel mai probabil in vremurile de la începutul istoriei lunii pe când sistemul solar era plin de asemenea fragmente. Cel mai mare crater se numeşte Bailly,are o lungime de 295 km si adâncime de 3,960 m. De asemenea, mai este vizibil şi un vechi relief vulcanic(cratere de origine vulcanică), rămas din vremurile apropiate de formarea satelitului [|Pământ] ului; acesta formează caracteristicile vizibile, cum ar fi mări(numele de ¨mare¨ a fost dat de observatorii din antichitate care credeau că petele negre de pe suprafaţa Lunii sunt mări si oceane iar părţile luminoase sunt continente), văi etc.Cea mai mare şi mai cunoscută mare a Lunii este Marea Imbrium(Marea Ploilor) şi care are o lungime de 1.200 km. Cei mai înalţi munti se află lânga Polul de Sud al Lunii şi au o înălţime de aproximativ 6.100 m comparabil cu Himalaya pe Pământ. Încă nu s-au găsit urme de apă pe suprafaţa Lunii dar cercetătorii sunt optimişti.

COMETELE Supranumite stele cu coadă Alcătuire : -nucleu -coamă -coadă De prezenţa lor au fost legate producerea unor evenimente-cutremure,eruptii vulcanice,războaie,epidemii Drumul cometei Nucleu cometei

METEORITI Meteorii sunt bucati de material ce cad in atmosfera pamantului si pot rezulta in urma coliziunilor intre [|asteroizi] sau a dezintegrarii cometelor; acestia se incing datorita frecarii cu aerul si pot atinge [|Pamantul] daca nu se topesc in atmosfera. Daca un meteor supravietuieste calatoriei sale prin atmosfera si cade pe suprafata Pamantului, atunci acesta este numit meteorit. Oamenii de stiinta estimeaza ca intre 1.000 si 10.000 de tone de material meteoritic cade pe Pamant in fiecare zi. In mare parte acest material este format din bucati foarte mici, de dimensiuni micrometrice. Meteorii provin mai degraba din [|Sistemul Solar] decat din spatiul interstelar. Compozitia acestora poate fi asemanatoare cu cea a asteroizilor, a [|planetelor] sau [|Lunii]. Sunt perioade ale anului cand aceste caderi de meteori se intensifica. Aceste fenomene sunt numite "ploi de meteori" cele mai cunoscute fiind Perseidele care au loc pe 12 august si Leonidele, in luna noiembrie. Cel mai mare meteorit care a lovit Pamantul in epoca moderna este cel cazut la 30 iunie 1908 la nord de raul Tunguska, in Siberia. Actualmente, cea mai raspandita teorie sustine ca acesta a fost un corp solid cu un diametru de circa 50 m, care a explodat cu o forta echivalenta cu aproximativ 15-30 megatone TNT la aproximativ 6 km deasupra solului METEORIT CRATER METEORITIC ASTEROIZII Un asteroid este un corp ceresc care se învârte ș te în jurul Soarelui cu dimensiuni cuprinse între zece metri (sub aceasta dimensiune se numesc meteoriti) ș i până la cateva sute de kilometri. Compoziţia fizică a asteroizilor variază, putand reprezenta in cele mai multe cazuri corpuri solide de rocă cu un conţinut metalic mai mic sau mai mare, sau o adunatură de roci, formată datorită gravitaţiei. Asterozii sunt mai mici decât planetele, din care cauză sunt numi ț i uneori ș i ”planetoizi”. Cei mai mul ț i asteroizi î ș i au traseul între orbitele planetelor Martie ș i Jupiter, formând a ș a numita Centură de asteroizi. Întinderea ei totală este de circa 2,0 - 3,4 Unită ț i Astronomice (UA = distanta de la Pamant la Soare). Deşi majoritatea asteroizilor nu constituie un pericol pentru Pamant, cu telescoapele performante actuale sunt descoperite tot mai multe astfel de corpuri ceresti care se apropie sau intersectează orbita terestră, prezentand un potential periculos de impact cu planeta noastra. Sunt numiţi oficial NEA: Near-Earth-Asteroids (asteroizi aproape de Pământ), sau mai general NEO = Near Earth Objects.

ASTEROIZI Cosmonautul Dumitru - Dorin Prunariu ne face cunoscut că, asteroidul nou descoperit la 17 mai 2009, numit codificat 2009KK, va trece pe langa Pamant la 18 iunie 2009 la o distanta de 0,202 UA. Urmatoarea data cand va trece pe langa Pamant va fi la 29 mai 2022 iar probabilitatea de impact cu Terra calculata initial la 1 la 14.000 scade pe masura ce se fac noi observatii, la 7 iunie aceasta fiind estimata la 1 la 8330. Desi dimensiunea acestui asteroid este aceeasi cu a asteroidului Apophis, 270 metri, energia de impact ar putea fi de două ori mai mare decât a lui Apophis intrucat viteza lui 2009KK este cu 50% mai mare decat a confratelui lui. Dupa cum se stie, fiind publicate numeroase materiale pe acesta tema, Apophis este un asteroid descoperit în anul 2004 ș i care in anul 2029 va trece foarte aproape de Pământ, având calculata probabilitatea de impact cu planeta noastră la 1 la 45.000. Referitor la 2009KK in 13 ani nu este timp de deflexie, eventual doar de un impact nuclear la suprafa ț a lui, daca problema este rapid considerata la cel mai inalt nivel de decizie al statelor cu activitati cosmice dezvoltate. Singura op ț iune viabilă in caz de confirmare a impactului va fi evacuarea popula ț iei de pe coridorul de risc unde ar putea cădea. Problema organizarii si luarii unor masuri referitoare la NEO este luata in discutie la nivelul ONU in cadrul Comitetului ONU pentru Explorarea Pasnica a Spatiului Extraatmosferic, dar necesita multe dezbateri pana la o decizie finala. La accelerarea acestor decizii contribuie semnificativ Asociatia Exploratorilor Spatiului Cosmic ( [|www.space-explorers.org] ) prin mobilizarea unor specialisti internationali si elaborarea unui document cuprinzator pus deja la dispozitia ONU. Din ambele organizatii face parte si cosmonautul Dumitru-Dorin Prunariu care isi aduce contributia la intelegerea si rezolvarea acestor probleme ale omenirii. Un asteroid indreptându-se spre Pamânt SISTEMUL SOLAR INCOTRO? Astronomii cunosc de multi ani faptul ca o forta colosala din Univers atrage spre sine, cu o viteza de 22 milioane kilometri pe ora, zeci de mii de galaxii intre care se numara si Calea Lactee, cea din care face parte sistemul nostru solar. Cu toate acestea, cercetatorii nu pot spune cu exactitate ce este aceasta forta si ce anume o produce. Un volum urias de spatiu, care include Calea Lactee si super-clustere de galaxii, pluteste prin Univers catre o masa gigantica si misterioasa, pozitionata la o distanta de aproximativ 250 milioane de ani lumina de sistemul nostru solar, pe care astronomii au denumit-o “Marele Magnet”.In clusterul denumit Grupul Local, Andromeda si Calea Lactee, cele doua galaxii dominante, se atrag una spre cealalta cu aproximativ 300.000 kilometri pe ora. In acelasi timp, Grupul Local este atras spre centrul clusterului Virgo cu 1.6 milioane kilometri pe ora. Impreuna, toate aceste entitati cosmice gigantice sunt atrase spre “Marele Magnet” cu 22 milioane kilometri pe ora. Masuratori recente efectuate cu ajutorul telescoapelor si al sondelor spatiale au evidentiat faptul ca materia neagra, impreuna cu energia neagra reprezinta, cumulat, 95% din componenta Universului si conduc la o accelerare a vitezei de expansiune a acestuia. Se crede, prin urmare, ca tocmai aceasta forta neinteleasa sta la baza atractiei “Marelui Magnet”, pozitionat in directia constelatiilor Hydra si Centaurus. Totusi, in aceasta regiune a Universului, se gaseste si o uriasa concentratie de galaxii, cel mai mare super-cluster descoperit vreodata. Cercetatorii suspecteaza ca aceasta energie colosala contribuie si ea la atractia exercitata asupra miilor de galaxii care se indreapta cu viteza spre Marele Magnet. Cu toate acestea, intelegerea fenomenului este departe de fi completa, dar acest pas va reprezenta cu siguranta una dintre marile realizari ale umanitatii. CALEA LACTEE IN 2012